KÕUTS JA KLOUN
Kuule, sina! Mis sa togid!
Käivad siin... Pane mind tagasi!
Ei pane! Sa meeldid mulle.
Hapukoort ära siit võta! Jubedalt lahjendavad.
Aga mina sinu asemel ütleksin aitäh.
Mille eest ma peaksin aitäh ütlema? Sa ise korjasid mu üles.
Mina ennast kaela ei määrinud!
Ale hopp! Veel kord!
Ale hopp!
Sina pole mulle õpetajaks. Minu jaoks oled sa tühi koht!
Lugupeetud pealtvaatajad!
Mitte veel väga ammu, rentslis...
Ovatsioonid! Kaks minestajat. Ise nägid. Publik oleks peaaegu otsad andnud.
Keda sa tirisid areenil sabast nagu lõpnud rotti, ah?
Korra veel areenil sabast tirid, siis esinema ära palu!
Miks mul ei tiksu? - Sul pole millegagi tiksuda!
See-eest tiriseb!
Sina mind ära vintsutasid! Enne kõik armastasid mind.
Lollakas!
Tee minust väike inimene! Pisike. Aga pärast kasvan suureks.
Nagu öeldakse, aitäh sellele majale, oleme siin kõike näinud!
Adjöö!
Meie kord!
Sa pead mind kätel kandma!
Nonoh! Olgu!
Mina saan hakkama. - Ma vihkan sind!
Sa muutsid minu vajadusi! Ma armusin vorsti ja hapukoorde!
Sa oled mul veel väike, rumaluke.
Sina oled mul juba vana. Aga tänaval on pakane.
Silita veel!
Oled see sina?
Ma siin... niimoodi et... üldiselt...
Aga tagasi ei taha? - Ei.
Jutustas Pastella